Цей пагорб із висоти пташиного польоту здається невеликою горою. Але насправді це звалище на околиці Кампали, що в Уганді. Східноафриканська країна продукує коло 600 тонн пластикових відходів щодня. Тож деякі угандійці збирання та продаж сміття зробили своєю професією. Роджерс заробляє цим уже три роки.
[Роджерс Каємба, збирач пластикових відходів]:
«Я збираю приблизно 190 кілограмів пластикових відходів за день. Але скільки тут викинуто, підрахувати неможливо».
Пластик та поліетилен купують різні стартапи. Один із них заснувала Шамім Налуїма. Вона виросла в міських нетрях і не раз бачила повені, які сталися через те, що відходи забили стічні канави.
[Шамім Налуїма, засновниця компанії]:
«Проблема дуже велика. В Уганді переробляють лише 1 % відходів. Проблему з пластиком не вирішено. Ми маємо багато компаній, які його виготовляють, але мало підприємств, які переробляють».
На підприємстві Шамім із поліетиленових пакетів шиють шкільні рюкзаки.
[Шамім Налуїма, засновниця компанії]:
«Рюкзак водонепроникний, міцний, зносостійкий. А також це ручна робота».
Такі рюкзаки однією з перших закупила школа в окрузі Мпігі, що в передмісті Кампали.
[Флоренс Намукаса, учителька]:
«Школярі приходять додому й просять батьків не кидати пластикові відходи де завгодно, бо з них можна зробити гарні речі. Вони показують їм свої рюкзаки. Це чудово, що вони доносять важливу інформацію батькам».
Стартап із пластикових відходів також робить лінійки, рахівниці та інше шкільне приладдя.
Коротке посилання на цю сторінку: